Komorní výstava představuje stěžejní Bílkovy práce, inspirované Březinovými básněmi a prózou. Díla ze sbírky Galerie hlavního města Prahy doplňují zápůjčky z Muzea Otokara Březiny v Jaroměřicích nad Rokytnou a z významné sbírky soukromého pražského sběratele.
Připravujeme pro vás výstavu kulis, rekvizit a hrdinů animovaného filmu Myši patří do nebe. Film vypráví o dvou úhlavních nepřátelích, malé myšce Šupito a lišákovi Bělobřichovi, kteří se po nešťastné události spolu (ač neradi) znovu setkají ve zvířecím nebi. Díky absenci přirozených pudů a nezvyklému odstupu od pozemských věcí mezi nimi postupem času vznikne hluboké přátelské pouto. Na cestě nebem musí oba společně zdolat různé nástrahy, splnit úkoly a překonat překážky a na konci jejich putování na ně čeká velké překvapení. Pokud jste film viděli, s radostí si připomenete jednotlivé scény. A pokud ne, vůbec nevadí, ale věříme, že ho pak velmi brzy shlédnete. Výstava je určena primárně pro děti, ale dospělí se zde rozhodně nudit nebudou.
Dne 1. dubna se pro veřejnost otevřela jižní věž kutnohorské jezuitské koleje, v níž sídlí Galerie Středočeského kraje. Návštěvníci tak mohou vystoupat až ke svatobarborským zvonům Michal, Ludvík a Barbora. První dva zmíněné, které pocházejí z přelomu 15. a 16. století, byly po rozsáhlých opravách znovu vráceny do věže v říjnu loňského roku. Po svém usazení zní opět Kutnou Horou spolu s mladší sestrou Barborou. Z jižní věže se zároveň návštěvníkům naskytne nádherný výhled na město Kutná Hora. Věž je zpřístupněna každý víkend od 2. dubna do 30. září 2023 vždy v celou hodinu od 10 do 17.
Tentokrát půjde o sochařské skici a studie k pomníkům, památníkům a sochám ve veřejném prostoru. Naše sbírky disponují řadou z nich, některé mají k definitivní realizaci velice blízko, jiné jsou viditelně pouhým prvním krokem k hledání celkového výrazu. Najdeme zde také některé studie, které nebyly nikdy realizovány, protože vznikly pro pomníkové soutěže, ve kterých zvítězil některý ze soupeřů, nebo, jak už to u nás bývá, sehrála svou roli přízeň mocných. Pokusili jsme se představit celou řadu skvělých příkladů, které vedly ke vztyčení pomníků, dekorativních plastik nebo děl s volným námětem inspirovaných ženskými půvaby či úctou k obyčejnému řemeslu, ať už známých z našich parků a zahrad, nebo z fasád významných budov. Diváci se setkají s díly z rozmezí let 1880–1980 a s řadou věhlasných jmen jako Bohuslav Schnirch, Josef Václav Myslbek, Ladislav Jan Šaloun, Bohumil Kafka, Josef Mařatka, ale i se jmény autorů, kteří byli privilegováni v období socialismu – Jan Hána, Josef Malejovský nebo Jiří Kryštůfek.
Výstava v Bílkově domě v Chýnově představuje především umělcova díla s husitskou tématikou a reliéfy z druhé poloviny jeho tvůrčího období. Další exponáty připomínají sochařovo přátelství s významnými českými básníky Juliem Zeyerem a Otokarem Březinou a spolupráci s chýnovskými hrnčíři. Atmosféru obytných interiérů dotváří Bílkem navrhovaný nábytek.
Interaktivní expozice Trnkova zahrada 2 rozehrává a oživuje příběh nejúspěšnější dětské knihy Jiřího Trnky Zahrada. Příběh, ve kterém se pět malých kluků objeví cestou do školy starobylou zahradu, v níž prožijí řadu nečekaných setkání a veselých dobrodružství. Expozice Trnkova Zahrada 2 převádí původní příběh do multimediální instalace s originální scénografií, rozehrávající ilustrace Jiřího Trnky do podoby kouzelné zahrady. Malí i velcí návštěvníci se v něm vtělí do postav 5 kluků z knížky a na vlastní kůži prožijí jejich dobrodružství. Setkají se všemi hlavními postavami z knihy: kamenným trpaslíkem, zlomyslným kocourem, dobráckými slony, přemoudřelou velrybou i zpívající psí smečkou. Důraz je přitom kladen na interaktivitu, práce s návštěvníkem a jeho zapojením do celého děje.
Jaroslav Beneš (* 1946) začínal jako divadelní fotograf v plzeňském divadle Alfa. Později se stal archivářem a fotografem Pražských vodáren. Je spoluzakladatelem hned několika foto-grafických sdružení (Aktiv volné fotografie, 1989; Pražský dům fotografie, PHP, 1991; Český dřevák, 2000). Výstava je zamýšlena jako pocta další ze zakladatelských osobností PHP, v jehož prostorách nyní GHMP sídlí, které v rámci dlouhodobé koncepce v Domě fotografie představujeme.
Tři negativní slova NIC NENÍ PROBLÉM, kterými se lidé paradoxně snaží navodit atmosféru bezstarostnosti. Tři autoři tvořící společně jednu kresbu. Tři týdny práce v bytech obyvatel Humpolce. Tři místnosti s lightboxy, naplněnými pohledy do cizích interiérů. Tři hlavy. Tři štětce. 16 kreseb.
Důmyslně komponovaná výstava ke stému výročí narození velkého českého spisovatele 20. století Ladislava Fukse.
Jádrem instalace je paměťové médium v podobě krabice diapozitivů, které před 30–40 lety používala Alena Alsterová, matka autorky, při svých přednáškách o barokním umění na FF UK. Dílo Timelessness je tvořené nekonečným sledem překrývajících se diaprojekcí. Skrze dialog abstraktních kompozic barokního tvarosloví s osobními vzpomínkami umělkyně, v souběhu časových vrstev, vyvstává okamžik zpřítomnění.
Výstava EARTH WORKS představuje unikátní díla renomovaného umělce Mishky Hennera, která jako primární zdroj využívají satelitní snímky. Výsledné velkoformátové fotografie zachycují současnou podobu industriální krajiny. Vizuálně úchvatné snímky stojí v opozici k alarmujícímu obsahu a podávají tak mimořádně silnou výpověď nejen o současném zemědělství či energetice, ale i o společnosti jako celku.
Název nejnovějšího projektu typografa, malíře, grafika, zakladatele legendární Střešovické písmolijny, ale i hudebníka a textaře v jedné osobě Františka Štorma Maldorör Disco spojuje zdánlivě nespojitelné – zcela v duchu příslovečného „náhodného setkání šicího stroje a deštníku na pitevním stole“. Autor dovolí návštěvníkům nahlédnout do svého ateliéru, kde práce kvasí zároveň na několika frontách – paralelně s hudebními experimenty, společnými zkouškami a demonahrávkami vzniká série divoce barevných psychedelických maleb, které tvoří podklad pro Štormovu grafiku s výrazným podílem autorského písma. Kurátorkou výstavy je Vanda Skálová.
Výstava malířky a textilní výtvarnice Zdeny Šafky ve Ville Pellé má ambici zachytit a vystavit všechny podstatné malířské periody a také textilní práce této umělkyně, bude tedy svého druhu náznakovou retrospektivou. Zdena Šafka tak v roce svých sedmdesátin promísí obrazy a textilie, krajiny a abstrakce, oleje a akryly s pastely a akvarely. Barevný a citlivý pohled na přirozené věci, lidi a děje kolem nás, stejně jako jemné předivo představ, tvoří komplexní a provázáný soubor, který má v sobě letní esprit i melancholii, která patří k přírodě i k nadhledu nad životem. Barva je zde dominantní, stejně jako její tlumení a ztrácení se v nedohlednu. Estetická dominance není rafinovaností, ale nutností ke šťastnému prožívání přítomnosti.
Rozvíjením motivu zahrady v pozadí nově vzniklého díla výstavy „Garden“ v HYB4 Galerii se David Krňanský skrze svou barevnou paletu metaforicky dotýká témat jako pomíjivost, budoucnost přístupů k malbě či sociální status jedince. Vstup zdarma.
Výstava maleb DEMONS INSIDE US znázorňuje boj s našimi vnitřními démony. Jsou nenápadní, převlékají se, neurčitě si hrají s našimi myšlenkami. Nebojí se barev. Leckdy o sobě nedávají vědět, ale jsou tu. Rádi vás pak obejmou takovou intenzitou, že vás nepustí. Chtějí vás pohltit celou svou silou. Veškeré obrazy jsou malovány akrylem, ale spojené s různými technikami, kdy štětec není hlavní nástroj. Výstava je prodejní!
Naši milí sousedé z Inkubátoru poskytují zázemí mladým výtvarným talentům. Zveme Vás na vernisáž prací umělců*kyň, kteří Inkubátorem prošli za tři roky jeho působení. Výstava potrvá do 30. 9. 2023.
Až do 5.11.2023 můžete navštívit výstavu s dobrodružnou zápletkou Rychlé šípy a tajemství Stínadel, která zpracovává fenomén komiksu Rychlých šípů z pohledu ilustrace a počátků české komiksové tvorby. Seznamuje návštěvníky s kultovními postavami autora Jaroslava Foglara a nejznámějšími kreslíři tohoto komiksu. V kulisách zámeckého sklepení pak zažijete atmosféru tajuplných Stínadel a možná rozluštíte i záhadu ježka v kleci.
Profesor Vladimír Kopecký (*26. 11. 1931, Svojanov) je proslulý jako mistr sklářského umění experimentátor malíř divokých velkoformátových obrazů i střídmých kontemplativních kreseb ale i autor objektů instalací a realizací ve veřejném prostoru. Jeho dílo již dnes patří k nepostradatelným kapitolám českého poválečného umění. Je to solitér osobnost nenaplňující škatulky persona rozpolcená. Je znám tím že jeho tvorba má vždy dvě polohy rozkročené mezi bouři a klid prostor a plochu krásné a ošklivé hodně a málo. Vladimír Kopecký získal ocenění od zlaté medaile na Expo 58 až po cenu v soutěži Grafika roku 2013.
Proč lidé potřebují své hrdiny? Proč se lidé chtějí hrdiny stát? Symbol hrdinství jako zástupný element určitého vzoru chování tu byl přítomen odnepaměti. V průběhu posledních 70 let však vlivem multimediální kultury hrdinové vznikají či zanikají v monstrózní gigantičnosti, mnohé nestíháme vnímat, navzájem se mezi sebou inspirují a zároveň pohlcují. Je to nepřeberný vesmír, který častokrát v nás i hrdinech samotných navozuje pocit marnosti, zmaru, nezvratné dočasnosti. Hrdinové jsou hvězdy v nekonečném kosmu, s různou délkou životnosti. Pokud se dostaví úspěch a hvězda září v moři pop ikon, na jak dlouho bude takto viditelná? Co proto všechno musí udělat, co obětovat? Bude pak skutečně šťastná? Nestane se parodií samu na sebe? Není její rytmus života zničující pro ní i pro ostatní? Nestává se někdy určitým vizuálním a všudypřítomným „monstrem“, i když je nádherná a nadpozemsky charismatická?
Výstava URBAN ECLIPSE reflektuje život ve velkoměstě a obecně shon soudobé společnosti, která se čím dál více noří do virtuální reality. Zaobírá se skrytými pocity jednotlivců v narůstajícím chaosu, kolísající mezi nepřetržitým vnímáním a prezentací vlastní osoby. Upozorňuje na možný civilizační defekt a postupný přerod do nového, složitějšího a zároveň pohodlného světa, který nám usnadňují nové technologie. Hovoří jak z pohledu třetí osoby, tak napříč generací, jenž se přizpůsobuje měnícímu se systému. Včetně toho také zahrnuje promítání prožitých událostí a vzpomínek, co se prolínají s přítomností. Vernisáž k výstavě proběhne 6.9. od 18:00.
Samostatná výstava představující autorovy nové obrazy, sochy a pohyblivý obraz ve vzájemném instalačním propojení.
Sochařka a multimediální umělkyně Markéta Váradiová (*1973) se věnuje objektům a instalacím pracujícím s fyzikálními jevy, které využívá pro vytváření specifické vizuality podporující divákovu imaginaci. Prostřednictvím této hry rozkrývá další úrovně prostoru či místa. Pro Experimentální prostor GASK připravuje dvě zdánlivě nesourodé instalace. Jejich společným jmenovatelem je princip ambivalentnosti, nejednoznačného výkladu primární vizuální situace a jejích významových posunů – jedno téma zpracované na dvou místech dvěma odlišnými metodami. Dalším společným prvkem obou instalací je zrcadlo – jako médium, které dokáže obraz jednoduše reflektovat, nebo významově posunout jeho původní premisy. Výstava bude mít přesah i do exteriéru galerie, kde se objeví zrcadlový objekt „Ratolest“ pracující s architektonickým kontextem. Kurátorkou výstavy je Veronika Marešová.
Společný výstavní projekt Petry Vlachynské a Jaroslava Prokeše s lapidárním, a přitom dvojsmyslným názvem K dispozici vychází důsledně z místa a specifického prostorového rozvrhu přízemí severního křídla Galerie Středočeského kraje. Obě instalace reagují v elementárních formách na prostorové osy někdejší jezuitské koleje, Petra Vlachynská na horizontální pohled chodbou severního křídla a Jaroslav Prokeš na sklenuté prostory vlevo od hlavního vchodu ze Smíškovy ulice. Práce do místa vstupují s ohledem na jeho kulturní i duchovní historii. Spíše klidně, kontemplativně, a přesto sochařsky a instalačně důrazně transformují prostor a jeho vnímání. Kurátorkou výstavy je Veronika Marešová.
Jiří David vystavuje od 13.9. do 18.10. 2023, své poslední obrazy pod názvem Oheň vyhasl, vlci zůstali v novém prostoru galerie Sophistika v Kozí ulici 915 na Praze 1,. Jde o obrazy bez vděčného, podbízivého make upu. Jde o obrazy elementárně tiché. Jde o obrazy v odrazech tůní, v mlhách šerosvitu. Jde o obrazyv krajkách nehmotně prasklých útesů, zpoza dechu vůní i v duhách koitu. Jde o volně archetypální sestup do vrstev naší roztříštěné paměti.
Výstava Za slovy zkoumá způsob, jímž literární kultura nachází odezvu v dílech současných vizuálních umělců.
Výstava Zhroucení krajiny rozvíjí témata vnitřních periferií, paměti místa a mizející krajiny. V rámci projektu Synapse Again probíhá již druhým rokem umělecká kolaborace mezi českým umělcem Eposem 257 a Norem Robertem Julianem Hvistendahlem. Oba autoři se rozhodli vytvořit společnou instalaci v MeetFactory – místě, které leží geograficky téměř na periferii Prahy, ale kulturně se nachází v jejím centru. Norské město Tromso, odkud pochází Hvistendahl je podobnou geografickou periferií Norska – přestože leží až za polárním kruhem, je centrem kulturního dění v této oblasti. Výstava bude zároveň v obecné rovině pracovat s tématy paměti místa a proměnou krajiny. V prostoru Galerie Kostka jsou stále patrné stopy původní sklářské pece, která byla součástí rafinérie a skláren Josef Inwald. Ze střechy původní pece a nynější galerie se divákům v rámci instalace naskytne pohled na části Smíchova okolo Lihovaru, které odhalí nynější nevratné změny vlivem developerské zástavby této městské části. Staneme se pozorovateli rozvoje a rozmachu města z útrob ruin po bývalé sklárně. Autoři nám díky instalaci dají možnost proměnit se v kritické pozorovatele proměny krajiny v okolí MeetFactory a sledovat ji z „pozorovatelny” umístěné uvnitř i vně Galerie Kostka.
Výstava se zaměřuje na exil a vysídlení jak v hmatatelné, tak v imaginativní rovině. Překračuje dichotomii centrum-periferie a vstupuje do pole, které je neustále přepisováno, přetvářeno, současně mizí a znovu se objevuje. Vystavující: Kateryna Aliinyk, Ghazaleh Avarzamani , Eva Ďurovec, Darja Lukjanenko, Mina Nasr, Jura Shust.
Radost ze života, optimismus a veselé svěží barvy. To vše najdeme v obrazech naivního malíře Josefa Kotrby (1896–1984). Srdečně zveme na prodejní výstavu jeho obrazů nazvanou Nalezený malíř Josef Kotrba, kterou pořádáme od 15. září do 30. října. Najdete nás na adrese Goetheho 17/2 na Praze 6 - Bubenči. Otevřeno denně (včetně sobot a nedělí) od 11 do 18 hodin. Doufáme, že touto výstavou obohatíme všeobecné povědomí o nový fenomén našich kulturních dějin.
Výstava "intimita, oddanost, vášeň" představuje první tvůrčí setkání. Libuše Jarcovjákové, Běly Kolářové, Karla Malicha, Zorky Ságlové a Květy Válové - pěti renomovaných českých autorek a autora v jedinečném výstavním prostoru Lidické galerie.
Galerie Miroslava Kubíka pořádá již desátý ročník Sympozia Litomyšl. Letošní sympozium v Litomyšli se navrací ke koncepci vůbec prvního tvůrčího pobytu, který Galerie Miroslava Kubíka uspořádala v roce 2012 a zaměřuje se na výrazné mladé osobnosti z české výtvarné scény. Na sympozium naváže výstava, která představí jednotlivé účastníky a jejich díla, která v Litomyšli vznikla.
Výstava Spolku Adalberta Stiftera (Mnichov) vznikla ve spolupráci s Ústavem pro studium totalitních režimů (Praha) a Post Bellum (Praha) za podpory Česko-německého fondu budoucnosti a Bavorského ministerstva pro rodinu, práci a sociální věci. Přibližuje životní osudy a aktivity vybraných osobností z řad české a moravské šlechty po druhé světové válce.
Akvarel, tedy práce s vodou ředěnými barvami na papíře, stojící na pomezí kresby a malby, je v dějinách výtvarného umění technikou s dlouhou tradicí. Největšího rozvoje dosáhl v 19. století, kdy svou univerzalitou zasáhl do většiny oblastí výtvarného umění. Akvarel charakterizuje lehkost, suverenita a virtuozita, neboť z podstaty své techniky skýtá minimum možností pro váhání a opravy.
Společenské změny, které prožíváme, konkurují nejsmělejším románům. Ale co když vám řekneme, že ve světě rychle měnících se technologií a transformací na poli umění zůstává citlivost základním stavebním prvkem? Přijďte a objevte, jak umění může proměnit váš pohled na svět. Vstup zdarma.
Výstava soutěžních návrhů na přestavbu Hlavního nádraží včetně vítězného návrhu dánského studia Henning Larsen Architects na Šťastný Hlavák.
Prostorová instalace fotografií snímaných. V nočních časech na různých místech Austrálie se zvukovými fragmenty básní Jaromíra Typlta.